Det er klamt. Smid det tilbage.
Det tørrer.
Det lugter forfærdeligt.
Vi kan tømme det -
- og fylde det med Frk. Iris' salvie -
- og noget lavendel.
Og hvad så?
Så har du en sej bjørn, -
- der overlevede det stormfulde hav, Rachel.
Jeg havde sådan en, da jeg var på din alder.
Hold da kæft! Se!
Lad være med at løbe!
Et stik var nok.
Ikke dårligt, hvad?
Nej.
Se! Endnu en!
Hallo. Lad være med at løbe!
Vent!
Hun er ikke en flyder.
Hun lever.
Vi må stadig gøre det.
Nej. Det behøver vi ikke.
Jo, vi gør.
Nej. Ikke hvis folk ikke finder ud af det.
Det forventes. Jeg har lyst til det.
Det har jeg ikke. Så vi gør det ikke.
Siger du det?
Fortæl mig, om du siger det, -
- om du er en sladrehank.
Jeg er ikke en sladrehank, men jeg vil ikke hjælpe.
VÆK MED DIG
Otte rustne dåser okra og et glas med aspiriner.
Det er, hvad vi har opnået herude.
Vi er selvfølgelig også stadig I live.
Regel nummer et ved rov, -
- der er intet tilbage I denne verden, som ikke er gemt.
Vi skal bare finde det.
Godt. Vi skal bare finde det.
Jeg var ellers lige bekymret.
Hør, vi er taget længere væk, end det var meningen.
Der er intet tilbage herude.
Vi har ikke engang benzin nok til at lede, -
- selv hvis vi ville.
Vi sagde, vi ville være væk I to uger.
Der er gået to uger.
Så længe Hilltop holder deres del af aftalen, -
- så er der mad derhjemme.
Vi har brug for ammunition.
Medicin.
Jeg mener...
Vi kan ikke tage tilbage uden noget. Folk regner med os.
Hvorfor virker du ligeglad med det?
Jeg ved ikke, om det betyder noget for mig længere.
Det vi gjorde ved satellitstationen, -
- alle de mennesker vi dræbte...
Du så det ikke, okay? Du så kun resterne.
Nej. Jeg måtte også gøre det.
Det måtte vi alle.
For lidt mælk og majs.
Det var ikke den eneste grund.
Og ja, vi gjorde det.
- Det ved du. - Det er problemet.
Du så, hvordan vi boede derhjemme, -
- før I kom.
Vi vidste ikke en skid.
- Vi troede... - Hvad?
- Det er lige meget.
Jeg forstår det nu.
Hvis man skal vælge mellem sig selv og en anden, vælger man sig selv.
Man tager, hvad man kan, -
- man nakker dem, man er nødt til, og så kan man fortsætte sit liv.
Ingen står sammen, okay? Ikke længere.
Hallo.
Det gør kun ondt, fordi du ved, -
- at det er løgn.
Sådan er du ikke, Heath.
Tara...
Sådan er jeg, -
- sådan er du, -
- og sådan er alle, der vil holde sig I live.
Det er sandheden.
Vi kan køre mod kysten, men efter I dag kører vi hjem.
Også hvis vi kun har de rustne dåser.
Nej, jeg tager den. Tak.
Fandt de noget derude I går?
Ev sagde, hun nåede mundingen.
Seriøst? Hvad så hun?
Ikke noget. Hun kom hele vejen, men så ikke en skid.
Gør det.
Det er lige meget. Vi skal gøre det.
Nej, Rachel.
Hej.
Jeg ville bare...
Det var ikke min mening.
Hør. Jeg vil ikke skade nogen.
Rachel og jer andre, sænk våbnene.
Cyndie, gå væk fra hende!
Hun har ikke gjort noget forkert.
Det er lige meget. Gå væk!
Undskyld. Jeg gik bare herhen. Kravlede.
Jeg vidste ikke, jeg var kommet ind.
Det er jeg ked af.
Jeg kan bare gå.
Okay.
Det her er også fedt. Vi kan bare stå her.
Hvad synes du?
Der er mange blinde vinkler.
Lad os tjekke bag presenningerne først.
Det ser ud til, de havde planer om noget.
De blev vist ikke færdige.
Den er tung. Der kunne være noget godt i.
Tara.
Vent! Vent!
Den vej! Løb!
- Heath! - Tara!
Heath!
Oceanside campingplads
Vi skal høre, hvad hun har at sige.
Jo længere vi venter, jo større fare er vi i.
Vi blev enige om at diskutere det sammen, -
- hvis nogen kom ind.
Og den beslutning tog vi for længe siden.
Vil du låne et toilet, før vi starter?
Nej. Tak.
Men måske...
Jeg hedder Natania.
Det er Kathy og Beatrice, som du allerede har mødt.
Er jeg den eneste, der kan høre klokker?
Det er vores. Vi har seks.
Nogle tæt på, andre et par kilometer væk.
Hvad med gashornet?
Vi havde ikke nok klokker.
De skal forvirre de døde, -
- hvis de er blevet lokket til.
Ikke dumt.
Det hjælper sommetider.
Men en gren I vinden, blade der rasler...
Vi er heldige, dette område er nogenlunde ryddet.
Evakueringerne, prammene... Hvis de overhovedet fandtes.
Hvor er du fra?
Atlanta.
Det er længe siden.
Jeg bevægede mig bare rundt.
Min ven og jeg har rejst rundt -
- I et par år nu.
Vi arbejdede på en fiskerbåd.
Var du sammen med en?
Ja. Vi kom væk fra hinanden.
Hvilken slags fiskerbåd arbejdede du på?
Trawler, vodtrækker, larder?
Den sidste.
Hvad foretog du dig her?
Du må forstå, vi bliver nervøse, -
- når folk bare finder vej til vores hjem.
Ja, det kunne jeg fornemme.
Min ven og jeg fandt en lejr på en bro, -
- eller resterne af den.
Vi var på rov og blev angrebet af vandrere.
De døde.
Vi forsøgte at slippe fra dem, -
- og jeg røg ned fra broen.
Jeg kæmpede mod strømmen og endte ved indløbet.
Ved flodmundingen?
Ved bugten?
Jeg er ikke god til geografi.
Jeg troede bare, jeg skulle dø.
Så nåede jeg stranden og besvimede.
Det er broen ved Windsor.
Ved I, hvordan man kommer derhen?
Ja.
Hun svarede ikke på spørgsmålet.
Gjorde jeg ikke? Hvad var spørgsmålet?
Hvad laver du her?
Da hende pigen, Cyndie, bragte mig mad, -
- lod jeg, som om jeg var besvimet, og så fulgte jeg efter hende.
Jeg troede, hun havde en lejr, -
- og jeg ville se, om jeg kunne få hjælp.
Hvorfor sneg du dig så rundt?
Jeg ville være sikker på, det var sikkert.
Det ved jeg stadig ikke, om det er.
Jeg er ked af, at I blev bange.
Jeg går igen, hvis bare I viser mig retningen.
Jeg må tilbage til broen og finde min ven.
Det er ikke en fordel for os at lade dig gå.
Du ved meget om os nu.
- Hvis I lader mig gå? - Ja.
Normalt ville vi allerede have slået dig ihjel.
Vi skyder fremmede, så snart vi ser dem I vores lejr.
Men Beatrice sagde, du skånede hendes liv, -
- og mit barnebarn mistede næsten sit liv for at redde dig.
"Hende pigen," Cyndie.
Så vi ved stadig ikke, -
- hvad vi skal gøre med dig.
Det er lidt af en knibe.
Tag og hvil dig, så kan vi snakke senere.
Måske kan vi brainstorme os til noget.
Fedt.
Jeg håber, du kan lide fisk.
Tørret?
Hun havde saltet havaborre med.
- Kunne du lide det? - Ja.
Nej, du kunne ikke.
Ikke rigtigt.
Vi skal have sammenkogt ret.
I har vist ikke hilst på hinanden, vel?
Tara, det er Cyndie.
Hej.
Tak, for det på stranden og alt det derude.
Du reddede mit liv.
Det gjorde du.
Jeg ved ikke, om din bedstemor er glad for det, men...
Det ville min mor have været.
Hun viste mig vejen. En vej.
Jeg forsøgte at vise Rachel vejen.
Den lille pige?
Ja.
Hun har ikke skullet gøre det endnu.
Har du?
Jeg er god til at ramme.
Ja, du er.
Okay, lad os spise.
Lad os snakke sammen.
Tara.
Hvornår har du sidst spist?
Gælder pakker med soyasovs?
Vi har altid fisk her.
Det er en af fordelene ved at bo så tæt på havet.
Kunne du vænne dig til det, Tara?
Jeg vil overbevise dig om at blive.
- Vent. Hvad? - Hvorfor ikke?
Det ville være den perfekte løsning på vores problem.
Vi holder vores landsbys eksistens hemmelig, og du kan slå dig ned.
Du er god til at slås, og du er et godt menneske.
Det kan jeg se.
Du har intet at vende tilbage til.
Og vi kan hjælpe dig med at finde din ven.
Og hvis han vil blive, kan han også bo her.
Må han også bo her?
Hvorfor ikke?
Jeg mener...
Jeg turde ikke spørge, -
- men hvor er mændene?
Dem alle?
Vi kom I kamp med en anden gruppe.
Ingen af dem klarede den.
Vi mistede også andre.
Cyndie havde en 11-årig bror, mit barnebarn, -
- og deres mor, som var min datter.
Efter det besluttede vi at beskytte os selv -
- lige meget hvad.
Lige meget hvem vi mødte, slog vi ihjel med det samme.
Vi tog fra vores gamle hjem uden andet end det tøj vi havde på.
Og så fandt vi dette sted.
Vi skjulte os.
Og sådan holdt vi os I live.
Tara, du kunne have skadet os, men gjorde det ikke.
Vi må lyde som monstre for dig.
Men jeg måtte være ærlig, -
- så du måske kan forstå, hvorfor vi gør det.
Måske kan du overveje at blive.
Og måske kan du være ærlig om, -
- hvor du er fra.
- Jeg talte sandt. - Gjorde du?
Du sagde, du arbejdede på en fiskerbåd, en "larder."
Det er sandt.
En "larder" er et spisekammer til kød.
Ja. Jeg løj.
Jeg kommer fra et samfund, og det er, hvad det er.
Vi bor sammen. Vi hjælper hinanden.
Vi har mure, huse.
Jeg har en kæreste, jeg vil tilbage til.
Og vi har også gjort forkerte ting.
Der var nogle folk, der truede os.
Vi fandt ud af, de angreb os -
- fra en satellitstation.
Vi tog derhen midt om natten -
- og nakkede dem, -
- hver eneste af dem.
De fik, hvad de havde fortjent.
De valgte at dræbe og terrorisere folk, -
- men det var ikke derfor, vi slog dem ihjel.
Det var ikke for at gøre verden et bedre sted.
Det var fordi, vi ville overleve, præcis som jer.
Og jeg ved, at I tror, den eneste løsning er, at jeg bliver her.
Prøv lige at høre den her brainstorm.
Måske kunne vores grupper arbejde sammen.
Vi har lige sagt, vi ikke ønsker, -
- at folk skal kende til os.
Sådan kan I ikke leve for evigt.
Det tror jeg, vi kan.
Jeg forstår godt, I gør det, -
- men hvis I bliver ved at se alle som fjender, -
- så vil I kun have fjender.
Før eller siden får I brug for en ven.
Vi kunne beskytte hinanden. Det ville være sikrere for os...
Okay.
Vi kan sende en guide med hende, -
- der kan hjælpe med at lede efter vennen, -
- og så kunne de fortsætte til deres samfund for at se...
Se hvordan der er der.
Jeg skal nok gøre det.
- Jeg vil med. - Ikke tale om.
Du gik uden at efterlade en ruteplan -
- og uden at skrive dig I logbogen.
Jeg troede, det var slut med alt det.
Det er det.
Du bliver bag hegnet, -
- til du lærer at være mere ansvarlig.
Hvis det her går godt, vil der komme andre chancer.
Og hvis det ikke gør, skal du ikke være der.
Du vil få chancen en anden gang.
Og I er sikre på, en "larder" ikke er en fiskerbåd?
For jeg er ret sikker på...
Det er der ikke.
Okay. Fair nok.
Det bliver bedre... Folk der finder sammen.
Sådan bliver verden til verden igen.
Jeg håber, du har ret.
Pas på dig selv.
Hvor er Cyndie?
Hun surmuler I hytten.
Vi ville ikke stå her, -
- hvis ikke hun havde brudt alle reglerne.
Held og lykke, Tara.
Ja. Det der må vi arbejde på, Natania.
Tak. Vi ses snart.
Vi ses, Rachel.
Beatrice, undskyld jeg slog dig.
Du var heldig.
Ja.
Hvor langt er der til broen?
Vi er omkring halvvejs.
Hold jer sammen. Der er tæt bevoksning her.
Jeg klarer den.
Vær venlig.
Jeg kunne have dræbt dig I landsbyen.
Lad mig gå.
Du har intet tilbage.
Dine folk er døde.
Saviors.
Den satellitstation I ødelagde...
Du aner ikke, hvad I har sat I gang.
Vi har ikke sat noget I gang. Vi afsluttede det. De er døde.
I stoppede dem ikke.
De kan ikke stoppes.
Det var bare en forpost.
Der er flere Saviors, -
- flere forposter.
Og hvis de kender til dine venner, -
- så er det allerede for sent.
Saviors?
Var det dem, der gjorde det mod jer?
Dræbte de alle jeres mænd?
Hver eneste af dem.
Alle drenge over ti.
De stillede dem op på række og skød dem I hovedet.
Vi prøvede at kæmpe, ligesom I gør.
De vandt.
Vi skulle have fortsat med at arbejde for dem.
En nat tog vi bare af sted.
Vi slap væk, er du med?
Vi vil ikke lade dig lede dem hen til os.
De får, hvad de vil have.
Undskyld, du ikke fik...
Løb!
Vent!
Du skyder mig ikke.
- Fordi jeg reddede dig? - Det er tredje gang nu.
Du skyder mig ikke.
Du skal sværge, at du aldrig kommer tilbage, -
- og at du aldrig fortæller nogen om os, -
- ikke engang dit eget folk.
Hvorfor skulle jeg komme tilbage?
Hvorfor skulle jeg fortælle nogen om det her sted?
Måske kunne du få noget ud af det.
Hvad som helst.
Hvorfor skulle vi dræbe de to mennesker, der kom tæt på os?
Hvorfor dræbte I alle de mennesker -
- ved satellitstationen?
Fordi I troede, det var nødvendigt.
Men det var det ikke.
I gjorde det bare.
Ingen er onde.
De har bare besluttet at glemme, hvem de er.
Du skal sværge det.
Nogle mennesker er onde, Cyndie.
Det har jeg set.
Derfor må jeg tilbage.
Du skal sværge det.
Jeg sværger det.
Her. Mad og vand.
Kom så. Jeg fører dig til broen.
Lad være med at falde I denne gang.
- Der er flere, ikke? - Jo.
Jeg bruger bilerne som beskyttelse, så længe jeg kan.
Og hvad gør du så?
Så løber jeg. Det elsker jeg.
Du klarer den aldrig.
Jo, jeg gør.
Lad mig hjælpe dig.
Det har du allerede gjort. Du førte mig hertil.
Tag tilbage og sig til dem, at jeg angreb dig...
- De kender dig. - Nej, sig til dem, at du dræbte mig.
De kender mig.
Du ved, jeg ingen steder går, før du når den anden side.
Og er I sikkerhed.
Jeg har min riffel og ammunition.
Jeg førte dig ikke hertil for at se dig dø.
Så lad os få det overstået.
Kathy og Beatrice, -
- de ved, vi var på vej hertil. De kommer.
Okay.
Hvorfor er du ikke som de andre?
Efter alt hvad der er sket?
Hvorfor er du ikke?
Okay.
Op på den side. Af sted!
Heath!
Jeg kommer!
Nej! Hop!
Vi er sammen om det her!
Det ved jeg!
Måske var det dig.
Jeg håber, det var dig.
SOLBRILLER! SOUVENIRS!
VELKOMMEN TIL ALEXANDRIAS SIKRE ZONE
NÅDE TIL DE FORTABTE HÆVN OVER DEM DER PLYNDRER
Jeg er ked af det, Tara.
Det er jeg også.
Vi behøver ikke bare sidde her.
Våben, ammunition... Har du ingen spor, vi kan gå efter?
Hvad som helst.
Jeg er ligeglad med, hvor farligt det er.
Fortæl mig hvor. Så tager jeg dertil.
Der må være noget et sted.
Vi kan løse det her.
Vi kan klare det.
Det skal vi.
Det kan vi ikke.
Jeg så ikke noget af det derude.
Tekster af: Emil Noehr Tolstrup